Mitt navn er Michael Westen. Jeg var spion helt til...
Du er erklært upålitelig. Du er svartelistet.
Da har du ingenting. Verken penger, kredittverdighet eller jobbhistorikk.
Du sitter fast der du blir dumpet.
- Hvor er jeg? - Miami.
Du tar de jobbene du får.
Du stoler på de som ennå vil snakke med deg.
En skyteglad eks-kjæreste.
Skal vi skyte dem?
En gammel venn som pleide å tyste på deg til FBI.
Spioner. En gjeng med småjenter.
Familie også...
Er det mora di igjen?
...hvis du er desperat.
Noen trenger din hjelp, Michael.
Inntil du finner ut hvem som avskjediget deg,
går du ingen steder.
La meg fortelle deg en historie.
Den begynner med at jeg nesten blir sprengt.
Du husker vel det?
På grunn av måten døren var rigget på,
skjønte jeg at bombemannen måtte dra via balkongen.
Riktig nok, sikkerhetskameraet nede i gaten filmet ham.
Vent!
Han var en vanskelig mann å finne.
Men til slutt fikk vi kontakt.
Det viste seg at han var leiemorder.
Han ga meg en ledetråd på banken som hadde betalt ham.
Jeg prøvde å spore pengene, men det viste seg å være et blindspor.
Den som prøvde å drepe meg er paranoid, og han vet jeg er nær.
Det var litt av en munnfull, Michael.
Takk, Carla.
Jeg skulle gjerne trodd deg.
Jeg skulle også gjerne visst hvorfor en som vanligvis holder kjeft
plutselig har blitt rene eventyrfortelleren.
Er du sint fordi jeg er diskré?
Det var en lekkasje hos dere som nesten fikk meg drept.
Trekk deg unna. Jeg kan ikke få ham ut
når solbrillekarene følger etter meg.
Du får mer frihet hvis historien din stemmer,
men hvis du skjuler noe for meg...
Så går du etter familien min og dreper meg?
Det er alltid en glede å snakke med deg.
Ha en fin dag, Carla.
Du sa ikke at det var Victor?
Mannen har prøvd å drepe deg to ganger, og du beskytter ham.
Han er den eneste fienden jeg vet Carla har.
Jeg vil i det minste snakke med ham før jeg angir ham.
Slutter han å prøve å drepe deg lenge nok
til at dere to kan prate over lunsj?
Alle elsker gratis lunsj.
Kan du vise dette i områder der Victor kan gjemme seg,
på moteller eller campingområder?
Ok, jeg sier at han er etterlyst i forbindelse med hundeslagsmål.
Da ringer de.
- Hei, mamma. - Ikke gi meg den.
Du drar meg ut på et øyeblikks varsel,
og så gidder du ikke engang å hente meg selv?
- Måtte du sende Sam? Beklager. - Nei da.
Jeg prøver å beskytte alle så raskt jeg kan.
Det er litt farlig akkurat nå.
Hvor farlig, Michael?
Det er en slemming i byen.
Men du må ikke evakuere, bare bli her hos meg.
Hos deg? Her? I dette hølet?
Hva er det?
- Sam, glemte du å låse porten? - Nei.
- Sam. - Ja, Mike?
Han snakket til meg.
Hvem er du?
Jeg er Samantha. Michael og jeg har vært forlovet.
SAMANTHA MICHAELS EKSFORLOVEDE
For en spion er det naturlig å holde privatliv og jobb separat.
Informasjon blir gitt kun til de som må vite den.
I jobben holder denne tilnærmingsmetoden deg trygg.
I privatlivet kan det bli farlig.
En Sam til.
Dette blir forvirrende.
Har du vært hemmelig forlovet med min sønn?
Nei.
- Da klarer vi å skille dere fra hverandre. - Greit nok.
Jeg kan ikke tro det. Jo, forresten. Dette er så typisk Michael.
Ikke vær så tøff mot Mike, mine damer.
Det er sikkert en god grunn til at han ikke har nevnt henne.
Slikt skjer iblant.
Trenger noen andre en drink? Nei? Ok.
Michael, er alt...
Beklager, det passer bare ikke så bra at du dukker opp nå.
Hvorfor er du så paranoid? Jeg trodde du ikke var spion lenger.
Det er problemet.
Hvordan fant du meg?
- Din mor står i telefonboken. - Jeg gjør ikke.
Hun hadde adressen din i kjøkkenskuffen.
Beklager. Jeg måtte finne deg.
Jeg trodde du ikke ville se meg igjen.
Jeg hadde ikke noe valg.
Jeg har problemer. Jeg trenger all hjelp jeg kan få.
Han heter Tyler Brennen og handler på svartebørsen.
Han har jobbet i militæretterretningen.
Det er ham på balkongen.
BRENNEN SVARTEBØRSHANDLER
En ond jævel.
BRENNEN OND JÆVEL
For omtrent en måned siden tilbød han meg jobb.
Hva jobber du med, Sam?
- Tilegnelse. - Ikke vær blyg.
Hvis du er tyv, så si det. Du er blant venner.
Jeg skulle rane AFC Industries, en forsvarskontraktør i Miami.
Byttet var en førsteklasses styringschip,
som hadde noe med spiondroner å gjøre.
Spiondroner? Si at du ikke tok jobben.
Jeg prøvde å si nei.
Jeg kan ikke hjelpe til med å stjele militært utstyr.
- Jeg bør ikke høre om dette. - Jeg trenger ikke hjelp til ranet.
Jeg trodde dette var en "bli kjent"-lunsj.
Men nå er det blitt en "19 regjeringsbyråer jager meg"-lunsj?
Nei, jeg... Jeg kom meg unna,
men når de innser at den er borte, vil de vite at det er meg.
- Hvordan? - Jeg måtte skaffe meg jobb der
for å få tilgang. Nøkkelkortet mitt vil avsløre meg.
Jeg er ny, jeg gikk inn om natten, og hvis de sjekker bakgrunnen min...
- Sam, hvorfor... - Jeg hadde ikke tid til noe annet.
Brennen har kidnappet sønnen min. Dette er løsepengene.
Har du en sønn?
Charlie er ni år.
- Når hadde du... - Er han...
Nei.
Nei, han er ikke det, men han trenger deg.
Når jeg tenker på det som kan skje ham...
Hva vil du vi skal gjøre?
Byttehandelen er i morgen.
Jeg vil ikke gi dette til Brennen, men jeg må få gutten min tilbake.
Vær så snill.
Stedet for en byttehandel sier mye om hvem du har med å gjøre.
Hvis det er privat, verdsetter de kontroll.
Er det offentlig, vil de være anonyme.
Hvis de har funnet et sted som gir dem begge deler,
har man å gjøre med noen som virkelig vet hva de gjør.
Det er trygt nå.
Stedet er et mareritt.
Det er masse fotgjengere utenfor.
Det kommer så mange at vi aldri vil se ham komme.
Hvis vi ikke kan ta ham på vei inn,
må vi la henne foreta byttet.
Er du gal? Skal vi gi fyren militær hardware?
Ser du noen annen utvei? Det er et barn involvert.
Ingen vil at han skal skades.
Vi må få chipen levert til rett person, og det snart.
Ellers vil de ikke slutte å lete etter Samantha.
Sam, bli med Samantha og vær med på byttehandelen.
Brennen venter deg ikke, men han avlyser ikke.
Fi, du overvåker møtet.
Gi meg et signal når du ser at Charlie er trygg.
Jeg angriper Brennen på vei ut.
- Jeg vet jeg skylder deg noen svar. - Du skylder meg ingenting.
Jeg kjente Samantha før jeg traff deg.
Vi var i St. Petersburg i 1997.
Hun hjalp meg med en jobb, og ting skjedde fort.
Så innså jeg at vi ikke hadde det som trengtes for å vare.
Hva var det, tillit?
La oss vente med dette. Vi har en jobb.
Jeg har ment å si det. Jeg ventet bare på det rette tidspunktet.
Det var ikke rett tidspunkt da vi møttes,
det var ikke rett tidspunkt da vi datet,
og det var det heller ikke da jeg kom hit.
Nei, det var rett tidspunkt da hun dukket opp på døren.
Stemmer det?
Fire iste? Jeg er ikke så sen. Du gjemmer deg.
- Er Madeline sur? - Jeg vil ikke snakke om det.
Nei vel.
Mike, jeg vet du har vært stresset,
så jeg tok med en liten gave for å muntre deg opp.
Nei, nei. Dette er for bra. Jeg skal fortelle deg det.
En kompis av meg har undersøkt Victor. Victor Stecker-Epps.
Han har etternavnet til en kvinnelig mellomdistanseløper,
men dette er en ond mann, Mike. Hemmelige operasjoner, nådeløs.
Han har forsøkt å drepe flere,
men han lyktes med dem. Det er flott lesning.
Hvis Carlas folk avskjediger ham, er det fiksjon.
- Hvordan ble han avskjediget? - Godt spørsmål.
I juli 2003 ble det blodig i Mexico.
Victor nektet, men en fyr ved navn Philip Cowan avskjediget ham.
Han har jobbet for Carla alene i fem år. Han er nok klar for å få en ny venn.
Jeg vet ikke. Du bør være forsiktig her.
Hvis halvparten av dette er sant,
er Victor lik deg, bare med rabies.
Mamma, jeg trodde ikke du var våken.
Åpenbart.
Hva kan jeg si? Jeg beklager at du må bli her.
Herregud. Det er ikke det du bør beklage.
Samantha. Jeg skulle til å si det.
Jeg beklager. Det kom bare aldri opp. Det var så lenge siden.
Det var 2. verdenskrig også, men de snakker om den ennå.
Jeg vil vite om kvinnen som nesten giftet seg med sønnen min.
Hun er født i Fiskene, hun jobber med "sikkerhet",
og hun har ikke vært i livet mitt på et tiår.
Og sønnen hennes er kidnappet. Sam sa det.
- Er han din, Michael? - Jeg vet ikke,
men jeg skal få ham tilbake.
- Hallo? - Michael?
Du må snakke høyere. Jeg hører deg knapt!
Victor, det høres ut som du liker Miami.
En nær døden-opplevelse får virkelig blodet til å bruse.
Har jeg rett, eller?
Jeg prøver å kutte ned.
Er det derfor du ikke skjøt på meg forleden?
Eller ville du få nye venner?
Hva tenker du på i det søte hodet ditt?
Vi har så mye å snakke om. La oss komme sammen.
Herlig. Det gjør vi.
Når og hvor? Jeg kommer.
Ja, det gjør du, men la det være en overraskelse, ok?
- Victor... - Vi ses snart, kompis. Jeg lover.
Si hva du ser, Fiona.
- Gamle Sam ser svett ut. - Fi.
Jeg prøver å løse opp i spenningen.
Der er Brennen. Han kom sørvest fra.
Jeg er i posisjon. Hvis han ikke går ut denne veien...
Så må han gå forbi meg.
"Kom alene." Det var visst ikke lett å forstå.
Hvem er vennen din, Sam?
Kall meg Chuck. Det er mindre forvirrende.
Jeg er her for å sørge for at alt går knirkefritt.
Chuck, si fra først neste gang, og hold kjeft.
Jeg snakket til henne. Få se chipen.
Hvor er sønnen min? Hvor er Charlie?
Stol på meg. Jeg vil ikke adoptere ham. Jeg vil pensjonere meg.
Men du får ikke se ham før jeg får se chipen.
De fleste transaksjoner på svartebørsen skjer på samme måte.
Først blir betalingen inspisert. Så kommer varene på bordet.
Denne prosedyren skal sikre at begge parter ikke avlyser.
Curley!
Men det hindrer ikke at folk tar med ekstra forsikring.
- Charlie! - Mamma!
Charlie. Kom hit, kjære.
Det går bra med armen hans. Om det forblir slik, er opp til deg.
Kjære, hva har de gjort med deg?
- Forsiktig. Det er ikke bare gips. - Nei.
En unge med en bombe festet til armen kan ikke spasere rundt,
men jeg fikk en god idé.
Plastikkeksplosiver under fiberglass,
radiodetonator med en radius på 2 km. Du tar den av på 10 minutter.
Det ville vært fint om du ventet til jeg er i trygghet.
Takk, folkens. Det har vært en glede.
Michael?
- Michael! - Jeg har ham.
- Nei, ikke angrip. - Har han chipen?
Det er noe galt, Michael. Du må la ham gå.
Dette er ikke flyplassen.
- Nei, det er det ikke. - Michael, jeg...
Samantha, chipen du stjal er ikke bare dyr.
Den er verdt liv, og når de innser at den er borte,
får du alle sikkerhetstjenestene i den vestlige halvkule etter deg.
Ingeniøren som laget den er på konferanse i Tokyo.
Han kommer ikke tilbake før på fredag. Det er et godt forsprang.
Jeg kan flykte og begynne på nytt.
Du kan. Hva med ham?
Vil du at Charlie skal feire åtteårsdagen på en hytte i Nicaragua?
Jeg ser at han ikke er gammel nok til å være min.
- Jeg sa at han ikke var din. - Du lot meg tro han kunne være det.
Hva så? Har du aldri tøyd sannheten for å hjelpe en uskyldig person?
Kom igjen. Jeg vil ikke flykte.
Jeg hadde tenkt å levere den tilbake, men den er borte.
Nei. Vi har frist til fredag.
Jeg skal få den tilbake og hjelpe deg med å gi den tilbake.
- Og hvordan skal du friste det? - Ikke si "fri".
- Har hun låst deg ute? - Nei, jeg trekker bare litt frisk luft.
Moren din røyker som ei pipe.
Og frøken kommandosoldat hisser seg opp
angående et stormangrep på Brennens hus.
Han festet en bombe til et barn.
Hvordan går det med Charlie?
Bra. Sam har familie i Chicago. Han er trygg der.
Hun lånte bilen for å kjøre ham til flyet.
Får du den tilbake? Hun er en profesjonell tyv.
- Sjalu, Fi? - Ikke vær absurd. Jeg er ikke sjalu.
Kan du late som?
Noen dekkidentiteter handler om å være diskré, andre om å synes.
Det kommer an på om det er viktigst å lure målet,
eller å imponere det.
- Hei! - Hei, et øyeblikk.
Det går bra, Curley.
Dette er to venner av meg som viser at de er så mystiske og farlige
at de kan bryte seg inn hos meg.
Jeg bør ta dem seriøst. Det er tanken her, ikke sant?
Hvis målet har bakgrunn i etterretningen,
kan man ofte hverken lure eller imponere dem.
I så fall er den beste dekkidentiteten ikke å ha noen.
Jeg er Michael, og har jobbet med dekkoperasjoner. Dette er Fiona.
Skal dere hjelpe meg med å pakke?
Så søtt. Møblene blir. Jeg leier.
Vi har en felles bekjent.
- Bekjent? - Fi.
Samantha Keyes?
Hun er opprørt over avtalen dere inngikk.
Hun kom til meg etter hjelp.
Hun har tenkt å stjele tilbake den tingen hun stjal.
Jeg sluker agnet. Du sier dette fordi...
Samantha og jeg har jobbet sammen.
Samantha og Michael lå sammen.
Vi jobbet det meste av tiden.
Alt hun vet, har hun lært av meg.
Jeg har bare lært at hun ikke kan stoles på.
Michael har gått videre, og jeg liker ikke å dele.
Jeg tenkte at vi kan ta oss av både vårt og ditt problem.
Vi er villige til å hjelpe for rett pris.
Nei takk. Selv om jeg hadde trodd dere, hvilket jeg ikke gjør,
tror jeg at jeg kan takle en alenemor, selv om hun er hissig.
Jeg kjenner Samantha litt bedre enn deg.
Jeg satser på henne.
Samantha sa at hun har beholdt en del av chipen.
Selger du den, vil kjøperen drepe deg eller be deg fikse den.
Uansett får hun en sjanse til.
Du må få den testet. Jeg kjenner folk som kan den slags.
Hvis jeg ville stjele noe verdifullt,
så ville det å late som om jeg ville hjelpe vært mitt første trekk.
Overbevis meg, og vi har en plan.
Det er bare det at jeg ikke tror dere.
Greit. Sjekk oss.
Jeg er Michael Westen, hun er Fiona Glenanne, og du trenger hjelp.
Hvis du er så smart som du tror, ringer du oss.
Han planlegger å bruke kontantene fra salget på å forsvinne.
Alle som har rørt chipen vil bli jaget. Han må flykte.
Han må ikke flykte til Nicaragua.
Med pengene han får for chipen, kan han kjøpe Nicaragua.
Han kan ikke ignorere en trussel som deg.
Hvis du saboterer varene, må han flykte uten noe. Han vil ringe.
Tror jeg.
Hvis ikke, har vi alltids tåregass og rambukk.
Skyssen min er her.
Michaels andre kvinne kaller.
Tenk at jeg skulle glede meg til dette. Unnskyld meg.
Michael. Du glemte noe.
Det er bare noe vi pleide å leke.
Sjarmerende.
- Er du og Michael... - Nei.
Du har gitt meg tilbake troen på dine evner.
Historien min stemte visst.
Fortsetter du slik, blir du månedens ansatt.
Du kan beholde plaketten hvis jeg får livet mitt tilbake.
Du tror du tuller.
Gi oss mannen som drepte agentene våre,
så kan du og jeg snakke litt om fremtiden din.
Vis at du kan holde det du lover.
Jeg har begynt å se slike folk i søvne.
Hold deg unna, så vil fyren foreta seg noe.
Vi skal la deg arbeide,
men jeg kan ikke gi deg mye tid.
Ledelsen er engstelig.
Si at jeg kjenner følelsen.
Hallo?
Michael Westen, jeg har tenkt på forslaget ditt.
Vi bør prate. Kan du komme klokken fire?
Bank på denne gangen.
Jeg har undersøkt dere.
Etter historiene å dømme, burde jeg nok ha høyere kaliber.
- Skal du teste chipen? - Ja.
- Greit. Jeg ordner det. - Jeg har laget mine egne avtaler.
Men jeg tenkte det ville være lurt
å ha dere hvor jeg kan se dere mens jeg gjør det.
Vennen min tar telefonene deres,
og så skal vi ta en kjøretur.
Forresten, søta, jeg er nøyaktig så smart som jeg tror.
Testefyr, spioner. Spioner, testefyr.
- Hva skjer? - Alt er ok.
Har du den i Karibien?
Det er litt fuktig der for ømfintlig elektronikk.
Karibien?
Nei, jeg tar ikke den sjansen med folk som dere.
Den er i luften 23 timer i døgnet.
Jeg vet hva du tenker, Fi. Ikke ennå.
Det er ikke det jeg tenker. Vi har besøk.
Han har virkelig perfekt timing.
Nå?
Jeg kan ikke si mer, men alle delene er der.
Gå.
Chipen er i orden.
Det betyr at deres tilbud om å teste den ikke er det.
Samantha løy. Det ville ikke overrasket deg.
Det er så forvirrende. Hun lyver for deg, du for meg.
Hvem kan holde styr?
Jeg tror et par kuler i bakhodene deres
vil gjøre alt mye enklere.
Det gjør iallfall ting enklere for Samantha.
Vær så snill. Jeg tror jeg vet hvem tyvene er her.
Å? Fyren ved gjerdet med den blå bilen?
Du kan gjøre bedre enn som så.
Er det en venn av deg?
Mine venner ser ikke på at jeg henrettes.
Samantha overvåker deg. Tror du det er tilfeldig
at den fyren er der samtidig som at chipen er ute?
- Tror du meg nå? - Nei. Inn i bilen.
Jeg vil ha 5 % av salgsprisen for å sikre deg mot Samantha.
Hun kommer, og du vil trenge hjelp.
Jeg skal høre på deg. Ingen garantier.
For det første selger du chipen på flyplassen,
det eneste stedet hun kjenner. Du gjør halve jobben for henne.
Er ikke du hjelpsom?
Stedet er en utfordring vi må overkomme,
for kjøperne mine er ikke noen du ringer
og sier: "Hei, endring i planene."
Du kan hjelpe meg med Samantha.
Fungerer det, får du betalt.
Hvordan skal jeg sikre deg med bundne hender?
Jeg kommer til å savne dette bordet.
Sikre hangaren.
Du sa du har lært henne alt hun kan.
Tenk på hva du ville gjort og på hvordan du ville stanset det.
Men vi møter kjøperne i min hangar, hvor jeg har kontroll.
- Forstått? - Forstått.
Ok, vi får ikke tak i chipen før salget,
vi får ikke flyttet salget, vi får ikke utsatt salget.
Den søramerikanske hytta ser bedre og bedre ut.
Vi må ta den og stikke når salget skjer.
Det høres rotete ut. Brennen har nok sikret stedet bra.
Jeg er iallfall ansvarlig for sikringen.
Det er mange som vil følge med på oss,
men vi kan kanskje snike inn noen spesielle byggematerialer.
- Som i Dublin? - Ja.
Snakker hun om det du og jeg gjorde i St. Petersburg?
Ja.
Jeg bør ta denne.
Og jeg skal dra nå.
Victor.
Du er en gåte pakket inn i schizofreni, kompis.
Først skyter du meg ikke, så setter du opp en eksekusjonspelotong.
Jeg måtte selge en dekkidentitet. Det var ikke noe personlig.
Vi har det moro, ikke sant?
Jeg vil gjerne treffes. Hvor snart kan vi gjøre det?
Hvis du gir meg frist til fredag,
tror jeg vi kan unngå våpenbruk.
Jeg mente ikke å skremme deg.
Nå skjønner jeg hvor Mike har lært å snike seg.
Jeg vet du er opptatt, men når dette er over,
vil jeg gjerne spise lunsj og prate.
- Det fikk han ikke fra deg. - Hva da?
Sønnen din er ikke så pratsom.
Han er vel ikke det.
Han glemte å nevne at han hadde fridd til deg.
- Jeg fridde faktisk til ham. - Virkelig?
- Vil du si hva som skjedde? - Jeg vet ikke. Vi hadde det gøy.
Mike var den første som virkelig forsto meg.
Så var det bare plutselig over.
Han sa bare adjø og forsvant.
Det høres ut som Michael.
Fra private hjem til finansielle institusjoner og militære beleiringer,
så er sikkerhetskonsultasjon en multimilliard-bransje.
Selv om sikkerhetskonsulenter stadig får ny teknologi,
har ikke de grunnleggende teknikkene endret seg på 4000 år.
Få en oversikt over faren, gjør veggene mer solide,
og bevæpne deg godt nok til å stå imot angrep.
Å gjøre et mål rustet mot angrep utenfra er ganske lett,
så derfor er det vanligvis best å angripe innenfra.
Kjære, er du klar til å se meg bli rik?
Dette vil jeg nyte.
Hva pokker? Dette er ikke bra.
Kommer ikke flyet til oss, må vi dra til det.
Hva om kjøperne kommer?
- Da improviserer vi. Vi trenger en bil. - Sam!
Ja, det er langt nok.
Du kan ikke mene alvor. Du lar ikke flyet stå ute slik.
Jeg setter pris på arbeidet ditt i hangaren.
Jeg liker bare å endre på ting.
- Brennen, du forstår ikke. - Nei, du forstår ikke.
Enten skremte sikkerhetstaktikken din vekk Samantha,
og i så fall trenger jeg det ikke,
eller så skremte det henne ikke, og da vil jeg ikke ha det.
Hva nå?
Kom igjen! Ser du? Hva sa jeg?
Hvordan kom de seg inn?
Jeg sperret av hangaren, ikke flyplassen!
Jeg trodde jeg mistet skyssen min.
Du sa Samantha ville stjele chipen.
Så det ut som et ran for deg?
Du skal liksom være smart!
Samantha kunne bare slippe unna ved å legge chipen tilbake.
Da det ikke gikk, visste hun at de ville finne henne.
Så hun gjorde det nest beste. Hun tok deg med i fallet.
Ville du bygge et herskapshus og en privat hær
i et land uten utleveringsavtale?
Pengene dine forsvant visst med kjøperen.
Lykke til med å finne en ny.
FBI, CIA, NSA, alle vil være etter chipen om under et døgn.
Du har jobbet med Samantha.
Du sa du er bedre enn henne. Det var det du sa?
Jeg er det.
Du kan gi chipen tilbake til AFC, og ingen vil merke at den var borte.
Hvor dum tror du jeg er? Det er dette du vil ha.
Du får chipen. Jeg må gi den til deg. Jeg har ikke noe valg.
Det er dette du vil. Ikke sant?
Ja, du har rett. Du har ikke noe valg.
Du blir enten drept eller får livstid innen slutten av uken,
med mindre chipen blir gitt tilbake.
Det spiller ingen rolle hva du tror.
Det er bare én ting vi kan gjøre, legge chipen tilbake.
Med mindre du kjenner noen andre som kan gjøre det...
Hvis du prøver å selge chipen, så finner jeg deg,
og ingenting du sier
vil hindre meg i å skyte deg i hodet.
- Forstår vi hverandre? - Absolutt.
Velkommen til AFC Industries.
Vi lager satelitt- og missilsporesystemer,
vi lager drone-chiper,
og noen ganger ansetter vi tyver.
Det er rommet. Det er der chipen må legges.
Ingeniøren som laget den kommer i morgen.
Han skal presentere chipen klokken tre.
Da er det fristen vår.
Vi legger den tilbake, Brennen flykter fra sine søramerikanske venner,
og alt er i orden med mindre vi får problemer.
Vis meg problemene.
Kortleseren ved inngangen.
Med mindre de har oppdatert filene over ansatte, kan jeg få oss inn.
Vi lager en ID som sier at du jobber med meg.
En håndavtrykkleser?
Det er ikke problemet. Problemet er døren til rommet.
Den har en nisifret kode som endres hver uke.
Det tok meg 45 minutter å hacke meg inn om natten.
Nå har vi fem minutter. Vi kommer
aldri ut uten problemer på den tiden.
Da får vi komme ut med problemer.
Ingen stor sikkerhetsbygning er 100 % sikker.
Å gjøre forretninger krever fleksibilitet for å ta seg av besøkende,
reparatører, bygningsarbeidere, og så videre.
Å komme inn krever den fleksibiliteten.
- Hei. - ID, takk.
Han har et midlertidig pass. Jeg skriver ham inn.
Kan du ringe ned og si fra
at vi skal sette ham opp som selger?
- Ikke noe problem. - Kan jeg få lønnsforhøyelse også?
Du må få alle til å tro at du er noen andres problem.
Selv avanserte sikkerhetstiltak er ubrukelige
når folk lar nøklene ligge og slenge.
Overraskende ofte, gjør folk det.
Folk etterlater nøkkelkort i vesker, passord på pulter,
og håndavtrykk på brusbokser.
- Vil du ha? Det er litt igjen. - Nei takk.
- Det er lettbrus. - Vi har ikke mye tid.
TILGANG BEKREFTET
Skal vi ta på kanindraktene?
Hvis du er sjenert, kan vi bryte oss inn i damegarderoben.
Vi klarer dette.
Etter et visst punkt, er det ikke flere kameraer.
De usle sikkerhetsvaktene får ikke se det som er på kameraene,
så ingen kan følge med på dem.
I toppsikre høyteknologiske bygninger,
handler det mindre om å overvåke og mer om befestning.
Og her er vi.
Si meg, hva nøyaktig har vi planlagt?
Det er en hulladning.
Detonatorledningen eksploderer,
og polyesteren fra slangen former smellet, og... Du får se.
Hyggelig å se at du har lært noe nytt siden sist.
Jeg ville stått lenger unna.
I en situasjon med sterk sikkerhet,
prøver de fleste å forstyrre minst mulig.
Men sterk sikkerhet er laget for å takle små forstyrrelser.
Aktiverer du én sensor, så er du fortapt.
Aktiver 100, og ingen vet hva de skal gjøre.
Disse ser dyre ut.
Hva gjør du?
Det må se ut som om vi brøt oss inn av en grunn.
Vi prøver å få alle ut.
Legg veskene deres klare for inspeksjon.
Tror de du kjøper at noen gadd å gå gjennom alt dette
for å få noen linser?
De vil ikke vite hva de skal tro.
Ikke noe stort mangler.
Forhåpentligvis klarer de å holde sånne som deg unna.
Når vi snakker om det, bagen?
Hvorfor vil du se bagen min?
Samantha.
Det er bare platinaledninger. Det er bare verdt 8000 dollar.
Denne veien. Kom.
Det er gjort.
Det høres ut som Miami-Dades sheriffkontor.
Ikke akkurat det jeg hadde tenkt.
Men det er nøyaktig det du trengte.
En dag skal jeg finne ut hva slags spill du spiller.
Det er ikke noe spill. Tenk heller på å komme deg ut av landet.
Kjøperne så ganske sinte ut.
Jeg setter pris på din bekymring.
Vi ses, Michael.
Jeg elsker deg. Ha det.
Jeg skal hilse fra Charlie. Han vil vite når jeg skal hente ham.
Du drar i dag,
og du må holde deg unna. Brennen glemmer ikke dette.
Han vet ikke hva han skal tro nå,
men hvis han får bekreftet at vi jobbet sammen,
så vil han ikke ta det pent.
Du må gi opp dette livet.
- Du var heldig. Neste gang... - Jeg vet det.
Jeg skulle bare ønske at min siste jobb ikke hadde mislyktes.
Du har livet ditt, friheten din og Charlie.
Charlie er ikke din,
men han kunne ha vært det.
Det er mye som kunne vært.
Gikk det bra?
Ja, det er over nå.
- Det er sent. Jeg bør dra. - Vent.
Hva du enn skulle si... Det er i fortiden.
Både og, Fi.
Sam og jeg fungerte fordi hun var lik meg.
Hun brydde seg ikke om at jobben min var å lyve til folk. Hun elsket det.
Hun gjorde det samme. Det gjorde det lett å være med henne.
Så møtte jeg deg.
Det var... Det var annerledes.
Det var aldri lett.
Du kjente en del av meg hun aldri kjente.
Jeg forlot henne fordi
man ikke gifter seg med noen når man elsker en annen.
Vil du leke med den et annet sted?
Du har sovet lenge. Ble det sent i går?
- Hva gjør du? - Jeg fikser et kamera.
Fikser et engangskamera. Nettopp.
Jeg må på et møte.
Hvis det går bra, kan du dra hjem. Du kan sove i din egen seng.
Du må ikke late som om du sover i min.
Jeg beklager.
Jeg vet jeg ikke burde ha tyvlyttet i går kveld,
og jeg hørte ikke alt, men jeg... Jeg burde ha...
Det går bra, mamma. Jeg gir deg ikke noe valg.
Jeg beklager.
Michael?
Du valgte rett jente.
Jeg håper bare du ikke venter på at hun også skal fri.
RÅDHUSET I MIAMI
Var ikke metalldetektoren nok?
Det er ikke det at jeg ikke stoler på deg.
Jeg stoler bare ikke på deg.
Her er mitt tilbud, som bare gjelder nå.
Si til Carla at noen andre gikk etter agentene,
og vi er venner som ikke vil dra på bowling sammen,
som ikke tar en øl sammen, som ikke snakker sammen,
men som ikke prøver å drepe hverandre.
Jeg så for meg noen flere fordeler.
Jeg har spørsmål, og jeg tror du kan gi meg svar.
Mener du alvor? Er det ideen din?
Livets mysterier avsløres på herredoen
i Miami-Dades rådhus og kommunebygg.
Det er nøyaktig det jeg vil ha, faktisk.
Det står ikke på menyen.
Det jeg tilbyr er dette:
Vi er venner på mine betingelser, eller så er vi fiender.
Og jeg ber om svar.
Etter en karriere innen dekkoperasjoner, lærer man mye om seg selv.
Vil du lyve for å lære noe viktig? Ja.
Vil du svikte noen for en verdig sak? Kanskje.
Vil du bytte en annen manns liv for din frihet?
Det vet man ikke svaret på før man møter spørsmålet.
Norwegian